Slaget om Japan
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1b/Task_Force_38_off_the_coast_of_Japan_1945.jpg/220px-Task_Force_38_off_the_coast_of_Japan_1945.jpg)
Slaget om Japan var en række slag og træfninger i og omkring de japanske hjemmeøer, mellem de Allieredes styrker og styrker fra Kejserriget Japan under de sidste stadier i Stillehavskrigen under 2. verdenskrig. Slaget om Japan varede fra omkring juni 1944 til august 1945.
Luftkrigen
Periodiske luftangreb mod Japan var de første angreb udført af de Allierede styrker. I slutningen af 1944, blev disse angreb efterfulgt af en stor strategisk bombekampagne mod Tokyo og andre militære og civile mål i hele Japan.
Land- og søslag
I starten af 1945, var der to større øslag:
- Slaget om Iwo Jima (16. februar til 26. marts): hvoraf omkring 21.000 japanske forsvare, overlevede kun 216.
- Slaget om Okinawa (1. april til 21. juni): hvoraf omkring 100.000 japanske forsvare, overlevede kun 24.455.
Der var også to søslag:
- Operation Ten-Go (7. april): hovedparten af de japanske fartøjer blev tabt.
- Slaget i Tokyobugten (22. og 23. juli 1945): hovedparten af de japanske fartøjer blev tungt beskadiget eller tabt.
Allierede krigsskibe bombarderede også flere japanske byer i juli og august 1945.
Slagene om Iwo Jima og Okinawa forudsagde, hvad der var at vente, når den japanske hjemmeøer ville blive angrebet. Iwo Jima og Okinawa gik tabt først efter ekstremt hårdnakket modstand blev overvundet. I begge tilfælde nægtede japanerne at overgive sig og der var få overlevende. Mens japanske tab var ekstremt høje, betalte de allierede styrker en høj pris for at overtage begge øer.
Flådeoperationer omfattede en selvmorderisk japansk modoffensiv den 7. april 1945 (Operation Ten-Go), for at afhjælpe Okinawa og en allieret kampagne (Operation Starvation) for at placere luft- og ubådsplacerede miner i japanske sejlruter. Dette blev illustreret ved flådeafskæringen i Tokyobugten i juli 1945.
Slutningen
2. verdenskrig endte med Japans overgivelse efter atombomberne over Hiroshima og Nagasaki og Sovjetunionens indtræden i Stillehavskrigen den 9. august. Før disse angreb var Japan ikke indstillet på at overgive sig betingelsesløst som krævet i Cairo-[1] og senere i Potsdam-erklæringen[2]. Brandbombningen af japanske byer resulterede i hundredetusindvis af døde[3], men flyttede ikke regeringen i retning af betingelsesløs overgivelse. Den japanske regering var tydeligvis parate til at bekæmpe en allieret invasion af Hjemmeøerne så voldsomt, som de havde forsvaret Iwo Jima og kæmpede på den japanske hjemmeø Okinawa.
Slaget om Japan skulle føre til et samlingsted og forberedelse til en mulig allieret invasion af Japan (Operation Downfall) og støtte allierede luft- og flådekampagner mod det japanske fastland. Japan havde stadig en hjemlandshær på omkring to millioner soldater og tilstrækkelige ressourcer til at lamme[kilde mangler]en allieret invasion. Havde invasionen derfor været nødvendig, ville det højst sandsynligt have resulteret i store tab for alle parter.
Bombningen af Hiroshima og Nagasaki kan have reddet mange liv på begge sider ved at fremkalde overgivelsen af Japan før en invasion af det japanske fastland blev gennemført. Beregninger foretaget på det tidspunkt gik så højt som 7.000.000 japanske civile og militære tab og så mange som 500.000 amerikanske militære tab[kilde mangler]. Debatten om beslutningen om at bruge bomben fortsætter den dag i dag, se Atombomberne over Hiroshima og Nagasaki om betydningen af de atomare bombardementer og resultaterne heraf.
Referencer
- ^ [Cairo Communiqué](Text) | Birth of the Constitution of Japan
- ^ Potsdam Declaration | Birth of the Constitution of Japan
- ^ UNITED STATES STRATEGIC BOMBING SURVEY http://www.anesi.com/ussbs01.htm
Se også
- Sovjetiske invasion af Manchuriet – Operation Auguststorm, startet af Sovjetunionen efter den første atombombe.
- Japans overgivelse
Kilder
- Drea, Edward J. (1998). In the Service of the Emperor: Essays on the Imperial Japanese Army (engelsk). Nebraska: University of Nebraska Press. ISBN 0-8032-1708-0.
|
|
|
Medier brugt på denne side
The building in this photograph is the Kinkaku, or Golden Pavilion, which is the shariden at Rokuonji, the Temple of the Golden Pavilion, in Kyoto, Japan. Same exposure as Image:Kinkaku3402.jpg and Image:Kinkaku3402CB.jpg (see gallery). I retouched the upper left corner to remove some pine needles.
The U.S. Navy Task Force 38, of the U.S. Third Fleet maneuvering off the coast of Japan, 17 August 1945, two days after Japan agreed to surrender. The aircraft carrier in lower right is USS Wasp (CV-18). Note that her forward hull number on the flight deck is painted to be readable for planes coming from the bow. This was discontinued as escort carriers with such high numbers, like in this case USS Rudyerd Bay (CVE-81), were commissioned. The other identifiable carrier is USS Shangri-La (CV-38) in the left center. She is the only known carrier to have her air group identification letter ("Z") painted in white on her flight deck, instead of her hull number. Also present in the formation are four other Essex-class carriers, four Independence-class light carriers, at least three battleships, two of the Iowa-class and one of the South Dakota-class, plus several cruisers and destroyers.
Tokyo was scorched by air raids. Taken from the sky near Ryogoku Station to the south. The bottom of the photo is Ryogoku Station, the large dome-shaped building on the right of the center is the old Ryogoku Kokugikan (currently Ryogoku City Core, which is different from the location of the new Kokugikan), and running left and right in front of it Keiyo road, at the far right is the Sumida River, visible and a bridge from the front truss bridge of the Shin'ohashi era (some of Meiji-mura stored at) and the suspension bridge of the Kiyosubashi era.